КОМУНІКАТИВНІ ХАРАКТЕРИСТИКИ ОЦІННИХ ТАКТИК ЯК КОМПОНЕНТІВ АНГЛОМОВНОГО ДІАЛОГІЧНОГО ДИСКУРСУ (на матеріалі п’єс О. Уайльда) - ЦЮРА, Світлана (Linguistic Bulletin (Movoznavchyi Visnyk), 2018)
У статті визначено специфіку реалізації оцінних тактик англомовного діалогічного дискурсу на підставі виявлення дискурсивних особливостей вираження оцінки. Дискурс – це один із видів мовленнєвої діяльності, що є функціонально однозначною та завершеною одиницею, виражає міжособистісну мовленнєву взаємодію, володіє інтегративною комунікативною функцією та єдиною темою. У статті схарактеризовано прагматичну та семантичну зв’язність дискурсу як одну з головних його особливостей, показано специфіку мовленнєвої поведінки комунікантів, що виявляється в ситуаціях оцінювання. Для відображення динаміки процесу оцінювання в ситуації мовленнєвого спілкування використано поняття структури дискурсу, яку розуміємо як формальну, певним чином упорядковану сукупність оцінних тактик – компонентів діалогічного дискурсу та його зв’язків. Структура діалогічного дискурсу подана у вигляді трьох блоків: передоцінного, оцінного та постоцінного. Оцінний блок є композиційно-смисловим центром, що складається з тактик, об’єднаних у дві групи: 1) тактики продукування оцінного значення; 2) тактики реагування на оцінне значення. Серед тактик продукування оцінного значення виокремлено тактики продукування непрямої негативної оцінки та тактики продукування непрямої позитивної оцінки. Тактики реагування на оцінне значення поділяємо на тактики реагування на позитивну оцінку та тактики реагування на негативну оцінку. Тактики реагування на позитивну оцінку – на тактики прийняття і тактики відхилення позитивної оцінки. Тактики реагування на негативну оцінку розподілено на захисні (активно-захисні та пасивно-захисні), атакувальні, нейтральні. До тактик продукування непрямої негативної оцінки належать: утримання від надання інформації, використання «завуальованого мовлення», пом’якшення категоричності висловлювання, порушення максим принципу кооперації П. Грайса, звертання до імпліцитно включеного адресата та звертання до вилученого адресата. Тактики продукування непрямої позитивної оцінки можуть містити приховану позитивну оцінку, яку імплікують. До групи тактик реагування на негативне оцінне значення належать активно-захисні тактики (заперечення, заміщення) та пасивно-захисні (виправдання, ігнорування). Група атакувальних тактик представлена тактикою зустрічного звинувачення адресанта, тоді як прикладом нейтральних тактик є один із видів тактик погодження – експліцитне погодження і наступне пояснення. Група тактик прийняття позитивної оцінки представлена тактикою прийняття оцінки, вираженою невербальною дією, тактикою вираження подяки з підсиленням позитивного враження додатковою інформацією, та прийняттям оцінки, супроводжуваним позитивною самооцінкою. Тактика ігнорування позитивної оцінки є характерною для групи тактик відхилення позитивної оцінки.