ПРЕДИКАТНО-АРГУМЕНТНА МОТИВАЦІЯ ВІДДІЄСЛІВНИХ ПРИКМЕТНИКІВ СУЧАСНОЇ УКРАЇНСЬКОЇ МОВИ - Ярмоленко, Г. А. (Linguistic Bulletin (Movoznavchyi Visnyk), 2016)
У статті досліджено когнітивно-ономасіологічний механізм предикатно-аргументної мотивації девербативів-прикметників сучасної української мови. Предметом вивчення є мотиваційний зв’язок ономасіологічної структури й семантики номінатем із фрагментом знань про позначуване. Ономасіологічну структуру розглянуто як таку, що обов’язково містить ономасіологічну ознаку (мотиватор-предикат, його конкретну семантику) й ономасіологічний базис, який категоризує дериват як прикметник і є показником його семантичного розряду, факультативно – зв’язок ознаки й базису з редукованими компонентами мотиваційної бази в пропозиції, конотативні характеристики та можливість вторинного позначення. Для когнітивно-ономасіолгічного аналізу дериватів використано модель ментально-психонетичного комплексу, ядром якого є диктум пропозиції, що корелює з асоціативно-термінальною частиною, модусом та психічними функціями. Аналіз предикатно-аргументної мотивації значного масиву віддієслівних прикметників дає підстави твердити, що ці деривати – позначення різних аргументів пропозиції, найчастіше квалітатива й фінітива. Їхніми мотиваторами є предикати фізичної, інтелектуальної, психічної та ін. діяльності.