ОРОНІМИ В ОНІМНОМУ ПРОСТОРІ ЧЕРКАЩИНИ - Денисенко, З. М. (Linguistic Bulletin (Movoznavchyi Visnyk), 2016)
Статтю присвячено проблемі аналізу регіональної онімної лексики. Метою розвідки є визначення типологічних особливостей власних назв об’єктів ландшафту і рельєфу земної поверхні Черкаської області, а також характеристика мотивів їх номінації. У розвідці визначено типологічні особливостей оронімів як різновидів мікротопонімів на основі їхніх денотатно-номінативних особливостей і виокремлено три групи номінацій об’єктів рельєфу, які розташовані вище або нижче від рівня моря (навколишньої місцевості): мінус-ороніми, нуль-ороніми, плюс-ороніми. В основу мотиваційного аналізу оронімікону покладено семантику твірних слів: викремлено ороніми, утворені від апелятивів, та ороніми, утворені від онімів. Назви, похідні від апелятивів, складаються з лексем, які вказують на об’єкти натурогенного чи андрогенного походження. Мотивувальною базою регіонального оронімікону є фізико-географічні, біонімічні, господарсько-історичні особливості краю, а також тісний зв’язок людини з простором. Оніми антропогенного характеру відтворюють у своїй основі головні онтологічні аспекти: соціальний, етнічний, гендерно-особистісний тощо.