ПЕРЕПИТУВАННЯ В АНГЛІЙСЬКОМУ ТА УКРАЇНСЬКОМУ ДИСКУРСАХ - АРТЕМЕНКО, Антоніна (Linguistic Bulletin (Movoznavchyi Visnyk), 2018)
У статті проаналізовано лінгвістичний феномен перепитування, який може вживатися в дискурсах різних мов; досліджено вживання перепитувань в англійському та українському дискурсах відповідно до прагматичного, структурного та семантичного аспектів, що дає можливість більш глибоко аналізувати мовлення. Перепитування – це такий тип питального речення, що реалізує повторення відповідної інформації з питальною інтонацією, яка забезпечує реалізацію відповідної інтенції. Перепитування, як і питання, можуть відображати той внутрішній стан, у якому перебуває мовець. Перепитування – унікальне лінгвістичне явище, яке може виражати різні внутрішні почуття. Стосунки між мовцями в англійському та українському дискурсах є неоднаковими залежно від їхнього комунікативного статусу, оскільки головна роль у процесі спілкування належить тому, хто не тільки створює висловлювання, але й намагається передбачити можливі варіанти розвитку ситуацій спілкування, а також оцінити їх у різних лінгвістичних аспектах. Перепитування можна використовувати для вираження широкого діапазону комунікативних функцій. До них належать перепитування, спрямовані на отримання вербальної й невербальної реакції адресата мовлення, що володіє відповідною інформацією. Чим вищий інтелектуальний і суспільний статус мовців, тим складнішими виявляються складові комунікативної мовленнєвої поведінки, що сигналізують про інтерференцію комунікативних значень перепитувань, коли мистецтво бесіди створює певну сукупність різноманітних тем і мотивацій, із якими учасники розмови розпочинають спілкування. Уживання перепитувань в англійському та українському дискурсах становить результат мовленнєвої взаємодії мовців, кожен із яких переслідує свою мету й будує свою мовленнєву тактику відповідно до неї. Перепитування можуть виражати різні непрямі значення: подив, презирство, радість, гнів і т. ін., тобто за допомогою них висловлюються внутрішні почуття мовця, що допомагає співрозмовникам більш глибоко розуміти одне одного, обирати мовленнєву тактику й досягати комунікативної мети. Перепитування можуть також вживатися для уточнення інформації та заповнення комунікативних пауз, тобто тоді, коли мовець не знає відповіді на поставлене запитання чи не зрозумів його, або ж зрозумів частково. Відповідно до структурного та семантичного аспектів перепитування можуть бути різними за своєю структурою.